Traducerea si adaptarea: veverita_bc & yonutz80ro @ www.titrări.ro
San Francisco, California
- Esti pregătit? - Da. Să mergem.
- E ceea ce cred eu că e? - Cred că da.
- Ai emotii? - Atâta timp cât mi-au scris corect numele.
- Vrei să fii singur? - Vreau să fii aici cu mine.
- Uite-o. - Uite-o.
Copilasul tău.
Răspund eu.
Alo?
Amir-jan.
Rahim Khan?
Frumos din partea ta să-ti aduci aminte.
Ti-am dus dorul, Amir-jan.
E plăcut să-ti aud vocea.
Ar trebui să te întorci acasă.
Acasă?
Nu stiu dacă e un moment asa de bun.
E un moment foarte prost.
Dar ar trebui să vii.
Este o cale să fii bun din nou, Amir.
Kabul, Afghanistan
Apucă bobina. Tine-o dreaptă.
Dă-mi sfoara!
Tine bobina drept.
- L-am tăiat! - Victorie!
Victorie!
Pe-aici!
Unde vă duceti?
Prindeti-l, se duce pe-aici!
Îl pierdem!
Ai încredere în mine!
Ce faci aici?
Vino si stai jos, Amir.
Îti pierzi vremea aici.
Zmeul s-a dus în partea cealaltă.
Va veni si pe-aici.
- Tu de unde stii? - Stiu.
Da, dar de unde?
Te-am mintit eu vreodată?
De unde să stiu?
As prefera să mănânc praf.
Chiar ai face asta?
- Ce anume? - Să mănânci pământ dacă ti-as spune.
Dacă mi-ai cere-o, as face-o.
Dar chiar mi-ai cere să fac asa ceva?
Esti nebun?
Stii bine că n-as face asa ceva.
Stiu.
Multumesc, Agha sahib.
Vreau să înceapă constructia de mâine.
Asta ar fi trebuit să se întâmple cu mult timp în urmă.
Desigur, Sahib. Si multumesc.
Orfanii din Kabul nu te vor uita niciodată.
Într-un fel...
... mi se pare că da.
Stii...
... birocratii vor fura jumătate din bani.
Doar jumătate?
Au devenit lenesi.
Hei, domnule Jaylawni
Cheamă vântul pentru mine
Puteai să-l bati.
Eu? Tu nu l-a văzut Omar?
El nu pierde niciodată.
Dacă ai zmeul potrivit, vei câstiga întrecerea anul ăsta.
Cu victoria Revolutiei Saurilor,
pentru prima oară în istoria acestei tări
suveranitatea si puterea politică au fost atribuite
Partidului Democrat al Poporului Afghan.
O să fie si mai multă vărsare de sânge înainte să fie mai bine.
Mai mult ca sigur.
Comunistii am auzit că provoacă încăierări la universitate.
Un student a fost înjunghiat săptămâna trecută.
Mă bucur că Amir e prea mic ca să fie implicat în toate astea.
Amir?
Crede-mă, n-o să se implice în nicio încăierare.
Uneori îl văd jucându-se pe stradă cu băietii vecinilor.
Îl împing care încotro, îi iau jucăriile,
dar Amir...
... nu ripostează niciodată. Niciodată.
Deci nu e violent.
Stii ce se întâmplă când ceilalti copii îl tachinează?
Se bagă Hassan si îi alungă.
Si când se întorc acasă, îi spun,
"De unde are Hassan zgârietura aia pe fată?"
El spune, "A căzut."
Ceva lipseste din băiatul ăsta.
Prietene...
... copiii nu colorează cărti.
Nu poti să le colorezi în culorile tale preferate.
El nu e ca tine. Niciodată n-o să fie ca tine.
Dar să fii atent. O să fie bine.
Un băiat care nu se apără singur,
devine un bărbat care nu va sustine nimic.
Amir-jan...
... pot să intru?
Voiam să-mi iau rămas-bun.
Mâine plec în Pakistan.
Ce zmeu frumos.
Hassan l-a dat jos.
Băiatul are un dar.
La ce lucrezi?
La o poveste.
Pot s-o citesc si eu?
Nu e prea bună.
Chiar si asa, mi-ar plăcea s-o citesc.
Multumesc, Amir-jan.
O voi citi la noapte.
El mă urăste...
... pentru că eu am omorât-o.
Pe mama mea.
Amir...
... să nu mai spui niciodată asa ceva.
Nici măcar să nu gândesti asa ceva.
Dar e adevărat.
Ba nu, Amir-jan.
E un lucru periculos să te nasti.
E periculos pentru mamă...
... periculos pentru copil.
Tatăl tău si-ar da viata pentru tine.
Stii asta...
... nu-i asa?
- Haide, fă-o. - E gresit, Amir agha.
Chiar trebuie să fii mereu un sfânt?
Doar una?
Doar una.
Ar trebui să se învete minte într-o zi.
Ti-ai luat alocatia?
Da, ce-ai zice să ne uităm din nou la Cei Sapte Magnifici?
Noi ne întelegem cu plumbul, prietene!
Sunt prieten cu Harry Luck. Mi-a spus că esti falit.
Nu. Fac asta pentru că sunt un milionar excentric.
Am o treabă pentru sase bărbati:
supravegherea unui sat la sud de granită.
Cât de puternică e opozitia?
Treizeci de arme.
Admir notiunea dumitale de sanse egale, domnule.
Harry mi-a spus că ati avut adversari mai puternici în Războiul Regional Travis.
- Care e preferatul tău? - Steve McQueen.
Mie îmi place Charles Bronson. Într-o bună zi poate ajungem în Iran.
De ce?
Poate îl vedem undeva.
I-as putea lua autograful.
- Charles Bronson nu e iranian. - Nu e?
Atunci de ce vorbeste farsi cu accent iranian?
Unde vă duceti, poponarilor?
Ce credeti:
dacă v-as plăti să fiti prietenii mei...
chiar ati fi prietenii mei? Sau ati fi servitorii mei?
Doamne, Assef, dacă ne-ai plăti pe noi...
asta ne-ar face servitorii tăi!
Atunci cred că Amir nu are prieteni.
Noi nu te deranjăm pe tine cu nimic.
Gresesti.
Mă deranjati.
Afghanistanul e tara pastunilor.
Noi suntem adevăratii afghani.
Nu Hazara ăstia cu nasul turtit.
Poporul lui ne poluează patria. Ei ne murdăresc sângele.
Dacă idioti ca tine si ca tatăl tău
nu i-ar proteja pe oamenii ăstia, am scăpa noi de ei.
Te rog lasă-ne în pace, Agha.
Las-o jos, Hazara fără mamă ce esti.
Lasă-ne în pace.
Poate n-ai observat...
... noi suntem trei, iar voi sunteti doi.
Si poate că tu n-ai observat că eu sunt cel care tine prastia.
Hai să plecăm.
Ne ocupăm noi de poponarii ăstia mai târziu.
- Ce-i asta? - Rahim Khan ti-a lăsat-o.
I-a plăcut.
Ce i-a plăcut?
Povestea mea!
Normal că i-a plăcut. Tu spui niste povesti grozave.
A scris "bravo". Bravo!
Bravo?
Stii ce înseamnă "bravo"?
Înseamnă geniu în italiană.
Despre ce e povestea?
E despre un om care găseste o cană magică.
Si află că dacă lăcrimează în cană,
lacrimile lui se transformă în perle.
E foarte sărac... întelegi?
Si, la sfârsitul povestii, stă pe un munte de perle
cu un cutit plin de sânge în mâini si tinându-si sotia moartă în brate.
- Deci a ucis-o? - Da, Hassan.
Ca să plângă si să se îmbogătească.
Da, îti merge mintea.
Ce e?
Nimic, Amir agha. Ai terminat micul dejun?
Ce?
Îmi dai voie să te întreb ceva din poveste?
Desigur.
De ce a trebuit omul să-si ucidă sotia?
Pentru că toate lacrimile lui se transformă în perle.
Da, dar de ce n-ar fi putut pur si simplu să miroasă o ceapă?
Mullahii de la scoală spun că băutul e un păcat.
Spun că băutorii vor plăti când va veni Judecata de Apoi.
Vrei să stii ce crede tatăl tău despre păcat?
Da.
Atunci o să-ti spun eu.
Dar mai întâi trebuie să întelegi asta acum:
N-o să înveti nimic folositor de la idiotii ăia cu barbă.
Te referi la mullahi?
Mă pis pe bărbile maimutoilor ălora înfumurati.
Nu fac nimic decât să se roage într-una si să recite dintr-o carte
scrisă într-o limbă pe care nici ei n-o înteleg.
Există un singur păcat. Si acela e hotia.
Toate celelalte păcate sunt o variatie a hotiei. Întelegi asta?
Nu, Baba-jan.
Când omori un om,
furi o viată.
Furi dreptul sotiei sale la un sot, dreptul copilului său la un tată.
Când spui o minciună, furi dreptul cuiva la adevăr.
Nu există faptă mai afurisită decât furtul.
Întelegi?
Da, Baba.
Bun.
Toată vorbăria asta despre păcat mi-a făcut sete.
Du-te, te strigă.
La multi ani!
E făcută în America.
M-am gândit că dacă vrei să fii garda mea de corp,
ai nevoie de o armă potrivită.
Multumesc, Amir agha.
Haide, să mergem.
Ce scrie?
Amir si Hassan, sultanii din Kabul.
Sultanii din Kabul!
Vrei o poveste anume?
Rostam si Sohrab.
Nu ăstia iar. Ti-am citit povestea lor de vreo 50 de ori.
Ce zici de Rudabeh?
E cartea ta, Amir agha.
Bine, Rostam si Sohrab. Doar e ziua ta.
Taică-tu si-a luat masină nouă?
Aia nu e masina din Bullitt?
Steve McQueen!
Am auzit că e ziua de nastere a cuiva.
E ziua ta, Hassan. De ce nu stai în fată?
Esti pregătit pentru cadoul de ziua ta?
- E o carte de colorat? - Si mai bine!
- Un pistol de jucărie? - Si mai bine!
Unchiule Saifo!
Fratele meu! A trecut prea mult timp.
Toată lumea e bine?
E ziua lui, poate să aleagă orice zmeu.
Iată-le.
Ia-l pe care vrei tu.
Îl vreau pe acela.
Îl luăm.
Bună alegere.
Am fost doar norocos atunci.
Nu a fost noroc, Amir agha. Esti mai bun decât el.
Stiu că o să câstigi.
Ai prea mare încredere în mine.
Ali a făcut conopida special pentru tine.
Da. De fiecare dată când vin îmi face conopidă.
Stiu. Vii aici prea des.
Întrecerea e mâine?
Tu si Hassan sunteti pregătiti?
Ne-am antrenat.
V-am povestit vreodată despre anul în care am câstigat?
Sunt destul de sigur că ai spus tuturor din Kabul despre anul în care ai câstigat.
Am dat jos 14 zmeie.
Cred că încă e un record.
Da, da, da. Mănâncă.
Cred că o să-l faci pe Agha sahib foarte mândru azi.
Crezi?
Inshallah...
E foarte aglomerat.
Nu cred că e cea mai potrivită zi ca să înalti un zmeu.
De ce?
E o zi frumoasă.
Suntem noi doi împotriva întregului Kabul.
Admir notiunea dumitale de sanse egale, domnule.
Hai să-l înăltăm.
Lasă jos bobina.
Ia-l.
Ia-l de jos.
Gata, sunt sub el.
L-am tăiat!
Amir agha!
Du-te putin la dreapta!
L-am tăiat!
Ti-ar putea bate recordul!
Să vedem.
Tine bobina dreaptă.
Prinde-l, Omar.
L-am tăiat!
Victorie!
- Câte a tăiat? - Am numărat 12.
Cred că vrea să bată recordul lui Baba.
Nu-l putem lăsa să facă asta.
Ultimul, Omar agha.
Trage firul în fată.
Taie-l!
Acum sunt doar ei doi.
Bravo, Amir agha! L-ai tăiat!
Am câstigat!
Amir, o să înalt zmeul ăla albastru pentru tine.
Hassan! Întoarce-te cu el!
Pentru tine, de o mie de ori!
Ce să fac cu asta? Din cauza ta am fost tăiat!
Ati văzut vreun băiat Hazara venind încoace?
Purta un chapan rosu.
Am văzut un băiat fugind încolo. Avea un zmeu în mâini.
- Probabil l-au prins deja. - Cine?
Băietii cei mari care îl fugăreau.
Unde ti-e prastia, Hazara?
Azi nu pari asa de curajos.
Dar vreau să iert. Ce părere aveti, băieti?
Esti foarte generos.
Mai ales după manierele grosolane de care a dat dovadă data trecută.
Iertat... Gata.
Desigur, nimic nu e gratis în lumea asta.
Iertarea mea vine cu un mic pret.
Nimic nu e gratis.
Esti un Hazara norocos.
Deoarece, azi te va costa doar... zmeul acela.
E o întelegere corectă.
- Ce ziceti, băieti? - Mai mult decât corectă.
Amir agha a câstigat întrecerea, iar eu am înăltat zmeul ăsta pentru el.
Acesta e al lui.
Loial Hazara esti.
Câine loial.
Înainte să te sacrifici pentru el, gândeste-te la asta, Hazara:
Ar face si el la fel pentru tine?
Te-ai întrebat vreodată de ce
se joacă cu tine doar când nu mai e nimeni în jur?
Am întrebat, "de ce", Hazara!
Deoarece, pentru el, esti doar un animal de companie urât.
Ceva cu care se poate juca atunci când e plictisit.
Ceva în care poate lovi atunci când e furios.
Amir agha si cu mine suntem prieteni.
Prieteni?
Nebunule. Ajunge.
Dă-ne zmeul.
Ultima sansă.
Cum doresti.
Păstrează-l.
Ca să-ti amintească pe veci de ceea ce sunt pe cale să-ti fac.
Nimic nu e gratis.
E doar fiul unui servitor.
Nu sunt sigur, Assef. Tatăl meu spune că nu e bine.
Tatăl tău e un comunist.
Si nu e nimic gresit în a-l învăta pe măgarul ăsta o lectie.
Tineti-l bine acolo.
Hai să plecăm de-aici.
Unde-ai fost? Te-am căutat.
Hai să mergem, Agha sahib o să-si facă griji.
Bună treabă.
Vino încoace.
Bravo.
Unde e Hassan?
S-a dus înapoi la culcare.
În ultimele săptămâni, nu vrea altceva decât să doarmă.
După ce-si termină treaba se ascunde sub păturica lui.
Pot să te întreb ceva?
S-a întâmplat ceva, Amir agha?
Ceva ce nu mi-a spus mie?
Eu de unde să stiu? Poate e bolnav.
Oamenii se mai îmbolnăvesc.
Mullahii vor să ne conducă sufletele...
... iar comunistii ne spun că nu avem suflet.
Si mai important, rulează El Cid. Am putea merge mâine.
Îi spui lui Hassan să vină cu noi?
Nu se simte prea bine.
Serios? Ce are?
A răcit sau ceva de genul ăsta.
Ali spune că doarme mereu.
Nu v-am mai văzut jucându-vă de săptămâni întregi.
Ce s-a întâmplat?
Nimic. Doar a fost el putin bolnav.
Hassan nu se îmbolnăveste niciodată.
Orice s-a întâmpla, ar trebui să rezolvi problema repede.
Ai grijă să nu se agraveze lucrurile.
Timpul doar va înrăutăti situatia.
Ce citesti?
E pentru copii mici. Încerc să învăt.
As prefera să ascult una din povestile tale.
Nu mai inventez povesti.
De ce?
Pentru că sunt stupide.
Eu nu cred că sunt stupide. Îmi plac la nebunie.
Ce-ai face dacă te-as lovi cu ăsta?
Ce-ai face?
Loveste-mă înapoi!
Esti un las.
Sângele e bun pentru copaci.
Haide, sărbătoritule. Să mergem înăuntru.
Ali, e totul gata?
Nu vă faceti griji, va fi în curând.
- Mută-l putin mai în spate. - Da, desigur.
Te-ai gândit vreodată să iei servitori noi?
De ce-as vrea să fac asta?
Cred că n-ai vrea. Era o simplă întrebare.
Eu am crescut cu Ali.
Tatăl meu l-a luat la el, l-a iubit ca pe fiul său.
De 40 de ani e cu familia mea. 40 de ani afurisiti.
Si crezi că o să-l arunc pur si simplu afară?
Nu m-am atins niciodată de tine,
dar dacă mai spui asta vreodată...
Mă faci să-mi fie rusine.
Iar, Hassan...
Hassan nu pleacă nicăieri.
Ai înteles?
Te-am întrebat, ai înteles?
Da, Baba.
Mă faci să-mi fie rusine.
Massoud-jan, ce mai faci?
- Bun venit. - La multi ani.
Bun venit.
Bună, Amir-jan. La multi ani.
Bună, Amir-jan. Ce mai faci?
E modestă si nu e demnă de tine.
La multi ani.
hassan a spus că a ta e cam veche si-i lipsesc câteva pagini.
Multumesc.
La multi ani, Amir-jan.
La multi ani.
- Ce costum frumos. - Frumoasă petrecere, Amir.
Nu-i multumesti lui Assef?
Multumesc.
Distrati-vă, vă rog.
N-ar trebui să fii alături de invitatii tăi?
Nu stiam că bei.
Se pare că da.
Dar numai cu cele mai importante ocazii.
Stii că poti să-mi spui orice vrei. Oricând.
Stiu.
Uite, aproape am uitat.
Pentru povestile tale.
Vino. Îti pierzi petrecerea.
Mi-ai văzut pe vre-undeva ceasul?
Cel pe care de-abia ti l-am cumpărat?
Să nu-mi spui că deja l-ai pierdut.
Nu... Stiam că e-n camera mea.
Sunt sigur c-o să apară pe undeva.
Ce s-a întâmplat?
Când termini treaba, vino înăuntru cu Hassan.
Da, Agha sahib.
Ai furat tu ceasul lui Amir, Hassan?
Da.
Te iert.
Plecăm, Agha sahib.
Poftim?
Nu mai putem locui aici.
Dar îl iert. Nu m-ai auzit, Ali?
Viata e acum imposibilă pentru noi aici, Agha sahib.
Plecăm.
Nu-mi pasă de ceas.
Nu înteleg de ce faci asta.
Îmi pare rău, Agha sahib, dar deja ne-am făcut bagajele.
Ne-am hotărât.
N-am avut eu grijă de tine?
N-am fost eu bun cu tine si cu Hassan?
Măcar spune-mi de ce.
Îti interzic să faci asta.
M-ai auzit?
Îti interzic!
Cu tot respectul, nu-mi poti interzice nimic, Agha sahib.
Nu mai lucrăm pentru dumneata.
Invazia Sovietică Decembrie 1979
Fă-ti bagajul. Ia doar ceea ce ai nevoie neapărat.
Grăbeste-te!
- Vor veni după mine. - Nu putem sti asta.
Citeste istoria, prietene. Va fi prea târziu când ne vom da seama.
Stii cum sunt eu. Stii cum vorbesc.
Toată lumea din Kabul m-a auzit blestemându-i pe comunisti.
O să ai tu grijă de casă în locul meu? Ne vom întoarce după plecarea rusilor.
Si dacă nu vor pleca?
Toată lumea pleacă. Tara asta nu-i primeste bine pe invadatori.
Iar tu, prietene. Unde te vei duce?
Mai întâi în Pakistan.
După asta, unde e cel mai sigur pentru băiat,
Călăuzele vor 5,000 de om...
... ca să ajungi în sigurantă în Pakistan.
Sunt destul de sigur că nu acceptă cecuri.
Dar un Mustang?
Vrea o jumătate de oră cu doamna din spatele camionului.
Poftim?
Nu.
Frate.
Te rog să-l rogi pe domnul soldat să dea dovadă de milă.
Poate că are si el o sotie.
E pretul lui ca să ne lase să trecem.
Vreau să-l întrebi pe omul ăsta ceva.
Întreabă-l unde îi e obrazul.
A spus că nu există rusine pe timp de război.
Spune-i că se înseală. Războiul nu neagă decenta.
Ce-a spus?
A spus că i-ar place să te-mpuste pe tine
aproape la fel de mult pe cât i-ar place de ea.
As încasa o mie de gloante de-ale lui înainte de a permite această indecentă
- Baba, te rog, o să te-mpuste. - Chiar n-ai învătat nimic?
Spune-i că ar face bine să mă omoare din prima.
Pentru că dacă nu mor,
o să-l fac bucăti, naiba să-l ia pe tac-su!
Esti foarte bun.
Nu merită să-mi multumesti.
Afară. Hai, afară.
Miscati. Miscati.
De ce te-ai oprit?
Nu vă putem trece granita în camionul ăsta.
Nu avem destui bani pentru toti rusii.
- Si atunci ce facem? - Urcati în masina aia.
Cred că glumesti.
Tu alegi, Agha sahib.
Urcati repede.
Întoarce-te si du-te jos.
Sunt cu tine. Du-te.
Îl vezi?
Da.
Nu-ti fie frică. Sunt aici cu tine.
Nu pot să respir, Baba.
Gândeste-te la altceva. Gândeste-te la o poezie.
Rumi?
Ai învătat câteva, nu-i asa?
Vreau să aud una.
Dacă vom adormi, vom fi somnorosii săi.
Si dacă ne vom trezi, vom fi în mâinile sale.
Continuă.
Dacă vom plânge, vom fi norii lui de ploaie.
Si dacă ne vom veseli, vom fi fulgerul său în acea clipă.
Bravo.
Dacă vom fi furiosi si bătăiosi, vom reflecta mânia lui.
Si dacă vom ierta, vom reflecta dragostea lui.
Cine suntem noi în această lume complicată?
Fremont, California
Un pachet din alea.
- Aia e masina dumneavoastră? - Da.
- Frumoasă masină. - Mersi.
Richard Hidalgo!
Aaron Hill!
Denise Hawking!
Damon Hooper!
June Kitagawa!
Salut!
Bună.
Sunt foarte fericit.
E bine.
Voi bea alături de fiul meu.
Bună.
Tu ce mai faci, prietene? Bea cu noi.
- Ce-ai vrea să bei? - Scotch.
Trei pahare de scotch, te rog.
- As vrea o bere în loc. Mersi. - Budweiser?
Sigur.
Te rog!
Fiul meu a absolvit facultatea.
E doar o facultate pentru comunitate.
E facultate si într-o bună zi... Doctorul Amir!
Stii bine că vreau să scriu.
Să scrii?
Nu vreau să fiu doctor.
Noroc!
Încă un rând, domnule.
Deci în loc să fie doctor si să salveze vieti,
el vrea să inventeze povesti.
Si pentru bani,
poti lucra la benzinărie cu mine.
Îti vom pune diploma pe perete.
Cum crezi tu.
Frumoasă, frumoasă lovitură! Ai văzut lovitura aia?
Poftim.
O halbă de bere pentru domni, te rog!
Noroc!
- Fiul meu a absolvit facultatea azi. - Bravo lui.
- Felicitări! - Multumesc.
La dracu' cu Rusia!
Mi-as fi dorit ca Hassan să fi fost cu noi azi.
Asta l-ar fi făcut fericit.
- Face sase dolari. - Bine.
El e domnul general Iqbal Taheri.
A fost un general decorat în Kabul.
Ce introducere măreată.
- Salaam, băiete. - Salaam, dle general.
Amir va fi un mare scriitor.
E voia Domnului.
O să scrii despre tara noastră?
Istorie, poate?
Scriu fictiune.
Un povestitor.
Oamenii mai au nevoie si de povesti ca să le distragă atentia uneori.
- Tată, ti-ai uitat ceaiul. - Esti drăgută, scumpa mea.
Fiica mea, Soraya-jan.
E timpul să mă pregătesc.
Succes la scris.
- Pe curând. - La revedere.
Ce e?
Ti-a plăcut de ea?
Te rog, Baba.
Ce scrii?
O poveste.
Să scrii bine.
Cât?
160.
Nu-i rău.
- Vrei o cola? - Sigur. Ai grijă.
La ce?
Generalul are rădăcini pashtune. Are onoare si mândrie.
Voiam doar să iau niste sticle de Cola.
Să nu mă faci de rusine.
Atât îti cer.
N-o să te fac.
Bună.
Domnul general e aici astăzi?
Da, s-a dus într-acolo.
Vrei să-i spui că am trecut să-l salut?
Da.
Multumesc.
Si numele meu e Amir, în caz că întreabă.
Ca să-i poti spune că am trecut pe-aici
ca să-l salut.
O să plec acum. Scuze pentru deranj.
Nu, nu, nu, nu m-ai deranjat.
Bun.
Pot să te-ntreb ce citesti?
"La Răscruce de Vânturi"
Ai citit-o?
E o poveste tristă.
Am auzit că si tu scrii.
Ai vrea să citesti una din povestile mele?
Mi-ar face plăcere.
Grozav.
Cât vrei pe asta?
- Cinci dolari. - Îti dau trei.
- Bine. - Multumesc.
- Nu prea te târguiesti. - Stiu.
- Ti-am adus ceva. - Ti-ai amintit.
Desigur.
Povestitorul nostru în devenire. Ce plăcere.
Au anuntat ploaie săptămâna asta.
Greu de crezut, nu-i asa?
Stii, copile...
... a-nceput să-mi placă de tine.
Esti un băiat decent.
Dar, uneori, si băietii decenti au nevoie să li se reamintească.
Asa că e de datoria mea să-ti amintesc că esti printre semeni.
Aici, toti suntem povestitori.
Spune-i tatălui tău că-l salut.
Da, desigur.
- Pentru nepoata dvs? - Pentru nepoată.
- Imposibil. - Multumesc mult.
Poftiti. Multumesc.
- Să aveti o zi bună. - Cu plăcere.
La revedere.
Amir.
- Ce s-a-ntâmplat? - Nimic.
Generalul...
Esti bine?
Hai să stai jos.
Esti bine?
- Ati mai tusit? - Da.
- De unde esti? - Am crescut în Michigan.
Am venit aici pentru Facultatea de Medicină.
Odată ce te obisnuiesti cu soarele de California...
Ce mai face familia ta?
Familia mea? Suntem originari din Rusia.
Îmi pare rău.
- Cum vă simtiti? - La fel.
Am primit rezultatele.
Asteaptă afară, te rog.
Cetătenii din Kabul sunt scheleti acum,
scheleti care vând naswar la piată,
scheleti care beau cesti de ceai tare,
scheleti care joacă cărti la lumina lunii.
M-au salutat în timp ce treceam, cu dintii înclestati.
"Salaam, frate!", au spus ei.
"Bun venit acasă."
E încă în lucru, într-un fel.
- Se numeste "Sultanii din Kabul". - Bun titlu.
Continuă.
Ăsta e sfârsitul.
Ăsta nu-i un sfârsit.
E povestea mea.
O pot termina cum vreau eu.
M-am săturat de aparatele astea. Mâine vreau să mă duci acasă.
- Dar doctorul Amani a spus... - Nu e hotărârea doctorului Amani.
Cum te simti, prietene?
Nu trebuia să vă-mpovărati.
Nu e nicio povară.
Absolut nicio povară.
Dacă ai nevoie de ceva, cere-mi ca unui frate.
Venirea ta aici...
... mi-a luminat ochii.
Dar tu, Amir-jan?
Tu ai nevoie de ceva?
Nu, multumesc, domnule general.
Scuzati-mă.
Multumesc.
Florile sunt frumoase.
Îmi pare rău, Amir.
Ai face bine să intri înapoi, sau tatăl tău o să vină după mine.
Povestea ta m-a făcut să plâng.
Ai citit-o?
- Secretul nostru? - Da. Secretul nostru.
Pot să mai fac ceva pentru tine?
Nu, băiete. Multumesc.
Atunci mă-ntrebam dacă ai face si tu ceva pentru mine.
Vreau să mergi în khastegari.
Vreau să-i ceri generalului Taheri mâna fiicei lui.
Esti sigur?
Mai sigur decât am fost în legătură cu orice altceva.
Atunci dă-mi telefonul si carnetelul meu cu adrese.
Acum?
Când, atunci?
Da, mult mai bine.
Mi-a părut bine că ai venit.
Am sunat să te-ntreb...
... dacă ai timp,
si dacă pot să-ti fac o vizită mâine.
E o chestiune de onoare.
Ora nouă? E perfect. Ne vedem atunci.
Du-te acasă.
Te sun într-o oră.
Bine. Succes!
Alo?
Generalul a acceptat.
- A acceptat? - Da, a acceptat.
Dar Soraya-jan vrea să vorbească cu tine mai întâi.
Despre ce?
De unde să stiu despre ce? Vrea să vorbească cu tine.
Bine, bine, vin acolo.
Ce mai faci? Vino si bea un ceai.
N-a venit pentru ceai.
nu contează, noi mergem la o plimbare.
Vrei să te căsătoresti cu mine, nu?
Sigur că da.
Vreau doar să-ti spun ceva,
ceva ce trebuie să stii.
Nu vreau să-ncepem cu secrete.
Am locuit în Virginia înainte de-a veni aici.
Am plecat pentru că...
... eu ma fugit cu un bărbat afghan.
Aveam 18 ani, credeam că sunt rebelă.
Am trăit împreună aproape o lună.
Toti afghanii din Virginia vorbeau despre asta.
Tatăl meu ne-a găsit în cele din urmă, a spart usa si...
... m-a făcut să mă-ntorc acasă.
Eram isterică.
Si i-am spus că-l urăsc.
Ne-am mutat în California câteva săptămâni mai târziu.
N-am mai vorbit cu tata foarte mult timp si acum...
Acum simt că el e motivul pentru care sunt aici.
Te deranjează ceea ce ti-am spus?
Putin.
Te deranjează într-atât încât să te răzgândesti?
Nu.
Nici pe-aproape.
M-as căsători cu tine si la noapte dacă as putea.
Ce vezi?
Restul vietii mele.
Erau nebuni.
Asta e tare amuzantă.
Asta e drăgută.
- Amir-jan. - Da, Baba.
- Ajută-mă să mă duc la pat. - Desigur.
Mă întorc cu morfină si un pahar cu apă.
Nu. În seara asta nu mă doare nimic.
Vino încoace, fiica mea.
San Francisco
Nu va fi usor.
Dar trebuie să vii, Amir.
Bine.
- Esti un om bun. - Cu voia lui Dumnezeu.
La revedere.
Esti bine?
Trebuie să mă duc în Pakistan.
În Pakistan?
- Rahim Khan e foarte bolnav. - Prietenul tatălui tău?
E sigur acum?
Cum rămâne cu turneul cu cartea?
N-ar fi fost nicio carte fără Rahim Khan.
Pashwar, Pakistan
E groaznic ce se întâmplă în tara ta.
Afghanii si pakistanezii sunt ca fratii.
Musulmanii trebuie să se ajute între ei.
Zona asta se numeste "Orasul Afghan".
Uneori Peshawar parcă e o suburbie a Kabulului.
Pe-acolo.
Bun venit, bun venit.
Ai devenit bărbat.
Fiica generalului Taheri.
E o frumusete.
Aveti copii?
Nu.
Am încercat, dar...
... pare imposibil pentru noi.
Multumesc.
De când esti în Pakistan?
De mai putin de-un an. Kabul nu mai e un loc sigur pentru mine.
Talibanii sunt chiar asa de răi pe cât se spune?
Mai răi.
Mult mai răi. Nu te lasă să fii uman.
Au interzis chiar si înăltarea de zmeie.
Am ceva pentru tine.
Ce-i asta?
Uite...
Pentru Rahim Khan, care îmi asculta povestile
înainte să învăt să le scriu.
E o mare onoare, Amir.
Multumesc.
Lasă-mă se te duc acasă cu mine.
Pot să-ti găsesc un doctor bun.
Se găsesc tratamente noi tot timpul.
Amir, Amir, Amir...
Văd că America te-a molipsit cu optimismul ei.
Dar... vointa lui Dumnezeu există.
Vino, stai jos.
Nu te-am adus aici să mă plâng de sănătatea mea.
Iartă-mă, Amir-jan.
Iartă-mă pentru ce-ti voi spune.
Hassan e mort.
Cum s-a întâmplat?
Stii că am avut grijă de casa tatălui tău după ce ai plecat.
Dar niciun îngrijitor pe care l-am angajat nu a rezistat mai mult de un an.
Unii era necinstiti, altii erau lenesi.
Acum câtiva ani, am fost la Hazarajat
si i-am adus acasă cu mine pe Hassan si familia lui.
Pe sotia lui, Ferzana.
Si pe fiul lui, Sohrab.
Rostam si Sohrab...
Era atât de bine să-i am cu mine.
Hassan tinea casa în picioare.
Farzana gătea...
Era bine...
Foarte bine...
Dar când sănătatea mi s-a subrezit...
Nu e spital în Afganistan care să mă ajute.
Asa că am venit aici.
La câteva săptămâni după ce am plecat, talibanii au venit pe la casă.
Hassan le-a spus că are grijă de casă în locul meu.
Au spus că e un mincinos si un hot, ca toti cei din tribul Hazara.
I-au ordonat ca el si familia să părăsească casa până la lăsarea întunericului.
Hassan nu a vrut să plece.
Asa că l-au scos în stradă
si i-au spus să îngenuncheze.
Si l-au împuscat în ceafă.
Farzana a iesi din casă tipând si i-a atacat.
Asa că au împuscat-o si pe ea.
Si băiatul?
Sohrab?
E într-un orfelinat.
În Karteh-Seh.
Hassan mi-a trimis asta cu o săptămână înainte să moară.
E pentru tine.
A învătat singur cum să scrie si să citească.
Nu a vrut să-ti trimită o scrisoare până când nu stia cum s-o scrie.
Amir.
Trebuie să te întorci la Kabul.
Deja am vorbit cu un sofer. E un om bun.
Nu mă pot întoarce la Kabul.
Nu poti plăti pe cineva de aici să se ducă? Îti dau eu bani, dacă e nevoie.
Nu e vorba de bani.
Esti un scriitor.
O parte din tine a stiut întotdeauna povestea.
Prima sotie a lui Ali era din Jagheri.
Ce legătura are asta?
După cinci ani, l-a părăsit fără să-i facă copii.
S-a căsătorit cu un bărbat din Khost.
I-a născut trei fiice.
Întelegi ce îti spun?
Ali era steril.
- Dar l-a avut pe Hassan. - L-a crescut pe Hassan.
Nu l-a zămislit.
Tatăl vostru v-a iubit pe amândoi.
Pentru că amândoi erati fiii lui.
- Si Sohrab... - Nu!
- E nepotul tău. - Nu te cred!
Ba da.
Asta te sperie.
Spui că...
tata...
în toti acesti ani...
m-a mintit.
Gândeste-te.
Tot ce avea un bărbat pe timpul ăla era onoarea si numele lui.
- Si dacă oamenii vorbeau... - M-a mintit.
V-a mintit pe amândoi.
Acum există o cale să fie bine din nou.
În numele lui Allah, milosul si milostivul,
Amir-agha, cu respectele mele cele mai sincere.
Eu, sotia mea si fiul nostru ne rugăm ca această scrisoare
să te găsească sănătos si întru iertarea lui Allah.
Sper ca într-o zi să tin în mână o scrisoare de-a ta
si să citesc despre viata ta în America.
Încerc să învăt engleza. E o limbă complicată.
Dar într-o zi, agha... Mi-e dor de povestile tale.
Am pus o poză cu mine si fiul meu, Sohrab, e un băiat bun. Rahim Khan si cu mine
l-am învătat să scrie si să citească, ca să nu crească prost ca tatăl lui.
Si stie să tragă cu prastia pe care mi-ai dat-o.
Mi-e teamă pentru el, Amir-agha.
Afganistanul din tineretile noastre e mort de mult timp.
Bunătatea oamenilor a dispărut si nu poti scăpa de omoruri.
Mereu sunt omoruri...
Visez că Allah ne va ghida spre zile mai bune.
Visez că fiul meu va creste si va fi un om bun.
Un om liber...
Un om important...
Visez că florile vor înflori din nou pe străzile din Kabul
si muzica va răsuna din cafenele si zmeiele se vor înălta spre cer.
Si mai visez că într-o zi te vei întoarce la Kabul
să revezi locul copilăriei noastre.
Dacă te vei întoarce, vei găsi un prieten vechi si credincios care te asteaptă.
Allah să fie cu tine de-a pururi.
Hassan.
Alo?
Bună.
Te-am trezit?
Nu.
Esti bine?
Trebuie să-ti spun o poveste.
Cum îl cheamă?
Nu te mai juca cu ea.
Chiar trebuie s-o port?
Stii ce-ti vor face talibanii dacă te văd bărbierit?
Ce te aduce înapoi în Afganistan?
Ai venit să vinzi terenul tatălui tău? Să iei banii?
Nu am venit să vând nimic.
Mă duc la Kabul să găsesc un băiat.
Un băiat?
Băiatul ăsta?
Băiatul ăsta din tribul Hazara?
Da...
Ce înseamnă pentru tine?
Tatăl lui a însemnat mult pentru mine.
E bărbatul din fotografie.
Acum e mort.
A fost prietenul tău?
A fost fratele meu.
Mă simt ca un turist în propria mea tară.
Mereu ai fost ca un turist aici. Numai că nu ai stiut asta.
Ce s-a întâmplat cu copacii?
I-au tăiat rusii.
Stii ce fac?
Îsi vinde piciorul?
Poti primi bani multi pentru el.
Îti hrănesti copiii câteva săptămâni.
- Ce e mirosul ăsta? - Motorină...
Curentul cade tot timpul si oamenii folosesc generatoare.
Îti mai aduci aminte e ce mirosea pe strada asta în trecut?
A kebab.
- Kebab de miel. - Kebab de miel...
Patrula talibanilor.
Ce-i cu tine?
Ce?
Niciodată să nu-i privesti fix!
M-ai înteles?
Niciodată!
- Salaam Aleikum! - Salaam Aleikum!
Îl căutăm pe băiatul acesta.
Îmi pare rău. Nu l-am văzut niciodată.
Abia te-ai uitat la poză, prietene.
Îi stiu pe toti copiii de aici si acesta nu-mi pare cunoscut.
- Si acum, dacă-mi permiteti... - Nu vrem să-i facem rău.
V-am spus că nu e aici. Vă rog, plecati.
Prietene! Nu venim din partea talibanilor.
Omul vrea să ducă băiatul într-un loc sigur.
Îl cunosc pe tatăl lui Sohrab. Se numea Hassan.
Există sperantă pentru băiatul acesta, frate.
O cale de scăpare.
Îl pot lua în America cu mine.
Sunt unchiul lui.
Ce vă voi spune nu e plăcut.
Vă spun asta pentru că vă cred.
Arătati ca un om disperat.
Există un oficial taliban.
Vine pe aici odată la o lună sau două.
Aduce bani cu el.
Nu multi, dar mai bine ceva decât nimic.
De obicei, ia o fată.
Dar nu întotdeauna.
Si permiti asta?
Nu am de ales.
Esti director aici.
- Treaba ta e să ai grijă de copii. - Nu pot face nimic.
- Vinzi copii! - Usurel!
- Esti aici să-i protejezi! - Da!
- Sunt aici să-i protejez! - Stai jos.
Si tu, frate?
Tu vii aici să salvezi un băiat,
să-l iei în America, să-i oferi o viată mai bună.
Ti se pare eroic, nu?
Dar cum rămâne cu ceilalti 200 de copii?
Nu-i vei mai vedea niciodată. Nu-i vei auzi niciodată urlând noaptea.
Mi-am cheltuit economiile de-o viată cu orfelinatul.
Tot ce am avut sau mostenit am vândut ca să conduc locul ăsta mizerabil.
Crezi că nu am si eu familie în Pakistan sau Iran?
Puteam să-l conduc ca toti ceilalti.
Dacă îi refuz un copil, ia zece.
Asa că îl las să ia unul
si-L las pe Allah să mă judece.
Îi iau banii murdari si mă duc la bazar, si cumpăr mâncare pentru copii.
Crezi că îi cheltui pentru mine?
Uită-te la mine.
Uită-te.
Ce se întâmplă cu copiii pe care îi ia?
Uneori, se întorc aici...
Dar de multe ori, nu.
Cine e?
Cum îl pot găsi?
Du-te la stadionul Ghazi mâine.
Îl vei vedea la pauză.
E cel care tine discursurile.
Acum, vă rog, plecati. Ati speriat copiii.
Opreste aici.
Ar trebui să plecăm.
- Mai trebuie să văd un singur lucru. - Nimic din ce stii nu a supravietuit.
Mai bine uiti.
Nu vreau să mai uit.
Vrei să stai aici?
Nu, dar trebuie să stăm.
El e.
Frati si surori!
Suntem aici azi să facem Shari'a.
Suntem aici azi să facem dreptate.
Ascultăm ce zice Allah si ne supunem.
Si ce spune Allah?
Orice păcătos trebuie pedepsit într-o manieră pe măsura păcatului.
Nu sunt cuvintele mele si nici ale fratilor mei.
Sunt cuvintele lui Allah!
Si ce pedeapsă merită adulterul?
Cum să-i pedepsim pe cei care dezonorează caracterul sfânt al căsătoriei?
Cum să ne ocupăm de cei care nu-l ascultă pe Allah?
Cum să răspundem celor care aruncă cu pietre in ferestrele casei lui Allah?
Aruncăm si noi cu pietre!
Prietene!
Prietene, putem vorbi?
Avem afaceri de făcut cu fratele tău.
Afaceri personale.
Cred că voi astepta în masină. E problema ta de acum.
Îti multumesc că mă ajuti.
E cineva aici?
Mi s-a spus să vin aici.
Intră.
Multumesc.
Ce moale e.
Stai jos.
Cred că e o greseală.
Am venit să-l văd pe prietenul tău.
Cel care a tinut discursul la stadion.
Are alte treburi.
Poti termina cu asta acum.
Nu stiu la ce te referi.
Dă-ti jos barba.
Una din cele mai bune din câte am văzut.
Dă-ti jos turbanul.
Ai venit din America?
Da.
- Caut un băiat. - Nu toată lumea caută?
Am înteles că prietenul tău l-a adus aici.
Numele lui e Sohrab.
Să te întreb ceva.
Ce cauti în nenorocita de America?
De ce nu esti aici
cu fratii tăi musulmani, servindu-ti tara?
Am fost plecat mult timp.
Ăsta e un răspuns?
Nu e un răspuns, spun ei.
Sunt aici numai pentru băiat.
Vrei să-l vezi?
Vino, băiatul meu.
E un mic Hazara talentat.
Lăsati-ne.
Mă întrebam...
Ce s-a întâmplat cu tatăl tău?
Ce credeai?
Ca îti pui o barbă falsă si nu te recunosc?
Te-am cunoscut din clipa în care te-am văzut la stadion.
Niciodată nu uit o fată. Niciodată!
- Assef? - Amir-jan.
Ce cauti aici?
Eu?
Sunt acasă.
Întrebarea e ce cauti tu aici.
Iau băiatul acasă cu mine.
Vrei să-ti dau un sfat?
Fugi.
Asta faci cel mai bine.
Nu plec fără Sohrab.
Ce-ai spus?
Băiatul e prea bun pentru tara lui?
Ce stii despre Afganistan?
Nu erai aici când comunistii ne-au împuscat mullahii si s-au pisat în moschei.
Tara asta era ca o vilă plină cu gunoi.
Am scos gunoiul afară. Am adus legea. Am adus dreptatea.
Am văzut legile voastre...
Si dreptatea voastră.
Si iau băiatul acasă cu mine.
Bine, atunci.
Bineînteles că nu am spus că-l poti lua gratis.
Ajunge.
Ajunge, frate. Te rog, opreste-te, îl rănesti.
Pune-o jos, Hazara. Îti primesti tu bătaia după asta.
Pune-o jos!
Scoate-o!
Omorâti-l!
Du-te acasă la familia ta.
Amir?
Tu esti, Amir?
Rahim Khan ti-a lăsat asta.
Unde s-a dus?
Nu am întrebat.
Dar se va întoarce?
Ne-a părăsit, copile.
Îti irosesti mâna.
Sohrab?
Dă-ti jos încăltările, frate drag.
Iartă-mă.
Am crezut că te-am pierdut.
Obisnuia să vină dimineata să mă ia înainte de rugăciuni.
Nu voiam să mă mai ia.
Nu o va mai face, Sohrab.
Îti jur.
Nu te mai poate lua.
Părintii tăi sunt morti?
Da.
Îti amintesti cum arătau?
Nu mi-am cunoscut niciodată mama.
Îmi amintesc cum arăta tata.
Încep să le uit fetele.
E rău?
Poftim.
Câteodată mă bucur că sunt morti.
De ce?
Pentru că...
Pentru că nu vreau să mă vadă.
Sunt murdar.
Nu esti murdar.
Nu-ti fac rău.
E sotia mea.
- Ti-am simtit lipsa. - Si eu.
Sohrab-jan, ea e mătusa ta.
Toti te-am asteptat.
Esti pregătit să-ti cunosti noua familie?
Să mergem.
Îti place camera ta?
Nu arati atât de rău.
Nu cred că s-a uitat la mine măcar o dată.
Dă-i timp.
Îi tricotez un pulover pe gât pentru la iarnă.
Puloverele pe care le vând aici nu tin o lună de zile.
Amir-jan, îmi spui si mie de ce ai adus băiatul cu tine?
Ce întrebare mai e si asta?
Când tu esti ocupată să tricotezi niste pulovere, draga mea,
eu trebuie să mă descurc cu perceperea comunitătii asupra familiei noastre.
Oamenii se vor întreba de ce trăieste un băiat Hazara cu fiica noastră.
Eu ce le spun?
- Le poti spune... - E în regulă.
Generalul are dreptate.
Oamenii vor întreba.
- Amir... - E în ordine.
Generale Sahib, tata s-a culcat cu sotia servitorului.
I-a născut un fiu pe nume Hassan.
Hassan e mort.
Băiatul care doarme în camera cealaltă e fiul lui.
E nepotul meu.
Asta să le spui oamenilor când întreabă.
Încă un lucru, Generale Sahib.
Niciodata nu-i vei mai spune "băiatul Hazara" în prezenta mea.
Are un nume.
Îl cheamă Sohrab.
- Multumesc. - E plăcerea mea.
Uite.
Scuză-mă putin.
Bună.
As dori zmeul acela, vă rog.
Am să iau si mosorul.
Îti place zmeul?
Ti-am spus vreodată
că tatăl tău
era cel mai bun mânuitor de zmeie din Kabul?
I-a făcut pe toti copiii din cartier invidiosi.
Mânuia zmeiele si nu se uita niciodată în sus.
Unii pretindeau
că fugea după umbra zmeului.
Dar ei nu-l cunosteau ca mine.
Tatăl tău nu fugea după umbre.
Pur si simplu stia.
Atâta tot.
Mă ajuti să-l înalt?
Bine.
Se pare că va trebui să-l înalt singur.
Ultima sansă.
Îi dau drumul.
E un zmeu bun, nu?
Vrei să încerci?
Poftim.
Tine-l bine, Sohrab-jan.
Bună treabă, Sohrab.
Trage, trage, trage!
Se pare că cineva vrea să se lupte.
Esti sigur?
Hai să-l învătăm minte, da?
Priveste, Sohrab.
Am să-ti arăt unul din trucurile preferate ale tatălui tău.
O tehnică veche.
"Înaltă si intră în picaj".
Haide...
Hai mai aproape...
Vine!
Acum îl vom prinde, da?
Uite, l-am tăiat!
- Ce faci? Nu stii să-l tii bine? - Îmi pare rău.
Vrei să alerg cu zmeul în locul tău?
Pentru tine, de o mie de ori.
Traducerea si adaptarea: veverita_bc & yonutz80ro @ www.titrări.ro